RINGAREN I NOTRE-DAME
"1400-talets slut betydde också slutet på medeltiden."
"Europa genomgick stora förändringar."
"I Frankrike, som varit i krig i 100 år, rådde äntligen fred."
"Folket under Ludvig XI kunde åter börja tro på framtiden."
"Men vidskepelse och fördomar stod ofta i vägen."
"När helst de kom åt försökte de krossa människornas drömmar."
Jag har aldrig hört nåt vackrare.
-Vem är ringare i Notre-Dame? -Quas modo - puckelryggen.
Vilket besynnerligt namn.
Nu ska vi se varför jag blev ombedd att besöka er verkstad.
-Vad kallar ni den här apparaten? "-Gutenberg kallar den tryckpress."
Man trycker böcker med den. Böcker till folket, ers höghet.
En sån här volym trycker jag på bara några veckor.
Tänk er, Frollo. Bara några veckor!
Min bönbok tog åratal att kopiera. Och det kostade en förmögenhet.
Den är vackrare än en tryckt bok. Men ändå, tryckpressen är makalös.
-Den är fruktansvärd! -Den där lilla pressen?
Det lilla kan kuva det storslagna. Nilråttan dödar krokodilen.
-Pressen kan krossa ett kungadöme. -Se så, nu ska ni inte överdriva.
-Vad är det där? -Första sidan till en ny bok.
"-Om tankens frihet." -Det är Gringoire som skrivit det.
-En fransk skald. -En kättare. Hans ord är en smitta.
Det är väl en välsignelse om Frankrikes folk kan börja läsa?
För mig är det ett nytt sätt att uttrycka tankar på.
Där ute härskar det gamla. Det finns katedraler i alla städer.
Monument över det förflutna.
De reser sig som mäkt ga väktare över våra medborgares hem.
Varje båge, pelare och skulptur är ett blad ur vår historia.
En bok i sten som hyllar Frankrikes själ.
Katedralen hör till det förgångna.
Tryckpressen hör till vår tid. Jag tänker inte stoppa den.
Vi måste krossa den och hänga tryckaren innan det är för sent.
Jag ska bekämpa det tryckta ordet, som jag bekämpar zigenarna.
Rasen som översvämmar Europa.
-Varför stoppar ni oss? -Zigenare måste ha tillstånd.
-Andra kommer ju in. -De är fransmän, ni är främlingar.
Ni kom går och vi kommer i dag.
-Låt dem komma in. -Vi vill inte ha hit främlingar.
-Vad är det, Helene? -Puckelryggen korsade min väg.
-Skynda dig hem och tänd ett ljus. -Det hjälper inte mot Quasimodo.
-Ska du inte gå och titta på kungen? -Nej, det är för många tjuvar där.
De kommer åt dig lika bra hemma.
-Vad försöker han göra? -Idioten tror att jorden är rund.
Några framstående matematiker tror också att jorden är rund.
Minns ni brevet vi fick från Kristofer Columbus?
Han hävdar att man kan nå Indien västerifrån.
-Jag är frestad att stödja projektet. -Vårt land kan inte ta såna risker.
Columbus... Han är spanska hovets driftkucku.
Vem vet, det kanske är hovet som har fel.
-Vad muttrar du om? -Jorden är inte rund, den är platt.
-Det har jag sett under mina resor. -Nu lyssnar vi på mysteriespelet.
Den gamla tiden är över. Det nya visar sin prakt.
Endast dårar det gamla behöver. Lita på framtidens makt.
Det smärtar mig att berätta att döden väntar såväl hög som låg.
Man föds till vaggan och slutar i graven.
Kungen kommer!
-Hur går affärerna? -Dåligt.
De tittar för mycket på spelet.
Livet är allt för förgängligt låt det inte bli fåfängligt.
Och äter man för mycket, så spyr man upp det igen.
Eländiga fyllkajor! Jag erbjuder er sanningen.
Vi vill inte ha din sanning!
Nu ska vi kröna narrkungen.
Får jag be kandidaterna stiga fram. Den fulaste uppsynen vinner!
Fula trynen!
Vad säger ni om den?
-Människan kittlas av det fula. -Det är en fråga om smak.
Man ryggar inför det fula, men vill ändå titta på det.
-Vi finner nöje det fruktansvärda. -Bara mobben, sire.
Våra vänner ser inte direkt ointresserade ut.
-Fruktansvärt? -Vilken klädsam fulhet...!
Vilken skönhet! Flickan där borta.
-Jag har aldrig sett henne förr. -Hon är sannerligen vacker.
-Vad heter hon? -Esmeralda.
Folk gillar henne, jag också. Låna mig en halv livre, doktorn.
-Hon är zigenerska, sire. -Än sen, hon är söt.
Får hon inte er puls att stiga? - Hur är det med er, doktorn?
Jag är änkling sen länge, men jag skulle kunna börja på nytt.
-Hur är det fatt? -Det där ögat...det stirrar på mig.
-Det är nån där. -Ett odjur!
Se efter vad det är.
-Efter honom! -Andra hållet.
-Det är Quasimodo! -Ringaren i Notre-Dame.
Var inte en sån glädjedödare, Frollo. Stanna här.
Där har vi narrkungen!
Så ful visste vi inte att du var. Vi har aldrig sett dig på nära håll.
Du håller alltid till i klocktornet. Nu vill vi kröna dig till narrkung.
Vad är det med dig, är du döv?
Må du drabbas av pesten!
-Klockorna har gjort honom döv. -Han kanske är stum också.
-Då blir han en utmärkt narrkung. -Han kan tala, men han vill inte.
Visa honom kronan.
Härmed utser vi dig till narrarnas konung.
Jag är den sanne narrkungen!
Jag kämpar för skönhet, men det fula avgår med segern.
Stopp!
Han kan inte ta från oss vår kung!
-Jag vill ha betalt för spelet. -Vi kan inte prata om pengar nu.
-Knuffas inte! -Jag måste träffa kungen.
Zigenerska! Visa ditt tillstånd! Fånga henne!
Stoppa henne!
-Kyrkofrid. -Vi har order att gripa zigenerskan.
-Lagen förbjuder dem att komma hit. -Lagens makt upphör vid tröskeln.
Det här är lönlöst. Här har inte ens kungen nån makt.
Var inte rädd. Här är du trygg.
Varför jagar de dig?
-Jag är zigenerska. -Det är inte ditt fel.
-Quasimodo tar hand om henne. -Han är inte här.
-Var är han? -Jag vet inte.
-Var är min bror? -I sakristian.
Claude, jag måste tala med dig.
-Vad gäller det? -Quasimodo.
Han gjorde sig till åtlöje inför kungen.
-Var är han nu? -I tornet.
-Han får inte komma ut bland folk. -Du har större inflytande på honom.
Han är din skyddsling. Det var du som fann honom på kyrktrappan.
Ända sen han var barn har han sett dig som sin beskyddare.
Quasimodo är tillbaka. Jag ska föra dig till honom.
-Vem är det? -Jungfru Maria, Guds moder.
Guds moder...
Om vi öppnar oss för henne skänker hon oss tröst.
-Hur ska jag kunna tala med henne? -Fall på knä och be, som de andra.
Jag har aldrig bett förut...
Prästen sa att ni hjälper alla nödlidande.
Ge mig trygghet och lycka.
-Ge mig en rik make. -Ge mig skönhet.
Ge mig en god skörd.
Ta allt jag har, men hjälp mitt folk. De lider nöd och är i stor fara.
-Vad gör ni i Notre-Dame? -Jag ber.
-Ni kan inte be här, ni är hedning. -Vem är ni?
-Ni är ingen präst... -Jag är det jag önskar vara.
Ge er iväg. Ni vanhelgar stenarna ni knäböjer på.
Först dansar ni helt skamlöst och väcker männens åtrå...
-För mig är dansen inget syndigt. -Upp med dig!
Er hand...den bär djävulens märke.
-Häxa! Jag ska få er hängd. -Nu vet jag vem ni är!
Heliga Guds moder, låt dem inte hänga mig. Skydda mig!
-Ni kommer från en ond ras. -Ni vet ingenting om mitt folk.
Hederligt folk sysslar inte med trolldom.
Om vi kunde trolla, skulle vi då välja att vara utstötta och jagade?
Zigenare ska med eld och svärd förgöras.
Tala inte på det viset här. Guds moder hör er.
Jag skulle kunna tillbringa återstoden av mitt liv här.
Titta på fönstret där uppe, hur det glöder i rött och blått.
Hur solens strålar bryter igenom.
Hur ljuset flödar runt pelarna. De är som furorna i skogen.
Det är så fridfullt här. Nästan fridfullare än i skogen.
Fåglarna sjunger där jag går fram. De och hjortarna äter ur min hand.
De är inte rädda, bara man är snäll mot dem.
Jag vet.
-Tycker ni om djur? -Ja.
Säger ni det, ni ...?
Då är ni inte så full av hat. Kärleken finns nånstans i ert hjärta.
Jag vet... Jag ser det i era ögon.
Gud har visat mig er godhet. Då måste han kunna hjälpa mitt folk.
Guds moder, zigenarna drivs från land till land...
Jag måste få tala med kungen. Om han är god hjälper han mitt folk.
-Gör så att han lyssnar på mig. -Det kommer han att göra.
Han kommer att lyssna. Men ni måste ge mig en god anledning.
-Det sägs att zigenare är tjuvar. -Vi stjäl bara när vi är hungriga.
Mitt folk har ett gott hjärta.
Ni har också ett gott hjärta, för ni har lovat att hjälpa oss.
Lilla häxa... Jag menade att jag skulle tänka på saken. Var bor ni?
Vart ska jag skicka svaret? Till Notre-Dame?
-Ja, ers höghet. -Bra, då skickar jag det hit.
Tack, Guds moder...
-Jag måste berätta det för mitt folk! -Vänta.
-Det här är er fristad, inte sant? -Ja.
Ni kommer att trivas i klocktornet högt över Paris.
Jag tycker själv om att gå dit. Kom, så ska jag visa er.
Ringaren kommer att vaka över er.
Var inte rädd. Det är Quasimodo. Han är inte farlig.
Spring inte er väg. Följ med mig.
Låt bli! Släpp mig!
Släpp henne, ditt monster! Hjälp!
-Vad skriker du för? -Puckelryggen!
Han har rövat bort zigenerskan!
Ta flickan!
-Vad har hänt? -De har fångat puckelryggen.
Sluta!
-Låt mig hänga honom. -Bind honom väl.
Sluta bitas!
-Vad heter du? -Esmeralda.
Det ska jag minnas. Vi kommer att träffas igen.
Kom nu, ditt kreatur!
Följ med in.
-Nej, jag väntar här. -Vänta aldrig på en karl.
-Han kommer tillbaka. -Ja, så sant hans namn är Febus.
-Grattis, jag ser att ni tog honom. -Tack vare er. Ni tjöt så det räckte.
Såna monster borde inte gå lösa!
-Är zigenarflickan din käresta? -Det kan man säga, kapten Febus.
Jag ska återgälda er...
Skänk en slant...
-Var är kungen? -Han är upptagen.
Jag tyckte genast om henne.
Esmeralda...nu är du en av oss.
Jag är kung här och är den rätte att ge dig invigningskyssen.
Många ur din stam trivs här.
Du kommer också att finna ett hem här.
-Vad är det? -Han vill inte betala.
Du vet reglerna. Betala din del eller...
Jag räknar till tre...
-Vem är det? -En främling.
Hur kom han in? Låt mig se!
På knä. Det där är tiggarnas konung.
-Vem är du? -Tillåt mig att presentera mig.
Maitre Gringoire, artist...
-Vet du var du befinner dig? -I Mirakelgården.
Där de blinda kan se och de lama kan gå...
-Vet du hur det går för objudna? -Det kan jag föreställa mig.
-Han är spion! -Poet! Mitt spel uppfördes på festen.
Är du varken tiggare eller tjuv måste du hängas.
-Jag har inget gjort. -Regler är regler.
Jag skulle kunna göra er odödlig.
Vad sa du? Säg om det där.
Jag hade tänkt skriva en hyllning till er ära.
-Låt mig hänga honom. -Tig! - Du tänker väl inte lura mig?
-Skona mig och ni går till historien. -Tänk, min Clopin till historien!
Dessutom är jag redan vagabond. Jag kan lära mig att bli tjuv.
Jag ska underhålla er med rim ni inte hört maken till.
Goda föresatser räcker inte. De blir man inte fet av.
Du måste göra ett prov. - Hämta bjällerdockan!
Hissa ner den!
-Upp och hoppa. Stå på ett ben. -Jag bryter nacken av mig.
Då slipper vi hänga dig.
Ta börsen ur fickan. Vid minsta ljud har du misslyckats.
-Vad händer då? -Då blir du hängd.
-Skulle ni klara det? -Jag tar liv, inte börsar.
Pingla inte, små bjällror...
Mitt liv hänger på er.
-Det måste finnas ett lättare prov. -Visst, ta dockans plats.
Synd, jag började gilla honom.
Clopin? Ge honom chansen att gifta sig med en av flickorna.
-Vänta! -Låt mig hänga honom.
Flickor! Köp en skald! Köp en skald...
-Vad betyder det? -Om någon tar dig till man är du fri.
Då får jag inte hänga dig.
Första...
Andra...
Adjö då, och tack så hjärtligt.
-Tredje! -Vänta!
-Tänker ni hänga honom? -Ja, om ni inte tar honom till make.
-Jag tar honom. -Nå, vill du ha henne eller inte?
Mitt rep!
Bröllopsskålen.
Efter Esmeralda är det din tur. Sen krossar du kruset.
Han hade en sån härlig hals...!
Låt oss eskortera dem till bröllopssviten.
Vi måste ha ljus.
Här finns flinta och fnöske.
Lite ved... Att göra upp eld är kvinnogöra.
Men det var en man som förde den till jorden - Prometeus.
En gud som stal elden från himlen genom att hålla en käpp mot solen.
Han formade figurer av lera som han sen blåste liv i.
De i sin tur tände eldar att värma sig vid.
-Som vi gör nu? -Precis.
Esmeralda, jag känner mig... Hur ska jag nånsin kunna förklara?
Först blev jag hånad, sen fann jag dig och sen förlorade jag dig igen.
Och nu...
Vi är tillsammans...gifta.
Som jag har väntat på ett sånt här mirakel.
Jag som hatat dagen välkomnar nu Febus ljus.
Febus - dagens konung!
Esmeralda?
-Sa jag nåt som sårade dig? -Nej.
Berätta...
-Vem är Febus? -Det är solguden.
-Solguden... -Hur så?
-Jag älskar en man som heter så. -Febus...
-Inte kaptenen som räddade dig...? -Jo.
Så du älskar mig inte? Du tog mig bara av medlidande!
Förlåt om jag sårade dig.
Om jag inte duger till make kanske du vill ha mig som vän.
-Vän? -Vet du vad vänskap innebär?
Som bror och syster. Som två kronblad på en blomma.
-Och kärlek? -Att vara två, men ändå bara en.
Jag är beredd att leva med dig på dina villkor.
Som äkta makar eller som bror och syster.
Jag ser till att ekvilibrium bevaras. Att jämvikten upprätthålls.
-Är du jonglör? -Nej.
Jag kan lära dig.
Titta.
Fantastiskt! Det skulle jag aldrig klara.
-Försök. -Det är ingen idé...
Prata inte. Försök att balansera den.
Det är lönlöst...
Det måste ha hänt nåt...
-De ska gripa alla zigenare. -Nej, bara flickorna.
Fös hop dem!
-Vad är det? -Zigenarflickorna är uppställda.
Den jag söker finns inte bland dem. Ni kan släppa dem.
Vet ni var Quasimodo är fängslad? Inte? Se till att ta reda på det.
Tystnad.
Tala högt och tydligt. Domaren är döv.
Vad heter ni?
Hur gammal är ni?
Vad har ni för yrke?
Har ni skrivit ner fångens svar?
Ni står anklagad för...
...att ha stört friden, för att ha rövat bort en kvinna-
-och för att ha gjort motstånd mot stadsvakten.
Vad har ni att säga till ert försvar?
-Quasimodo! -Så ni erkänner?
-Jag blir 25 nästa månad! -För det ska ni få slita spö.
Ringare i Notre-Dame!
Herr ordförande, fången är döv.
På det viset...
För den fräckheten får ni sitta en timma vid skampålen.
Nästa mål.
Quasimodo skall motta femtio rapp av den nio-svansade katten.
Därefter kommer han att få utstå allmänhetens hån under en timma.
-I går krönte de honom till kung... -Sånt är livet.
-Han får vad han förtjänar. -Men adeln klarar sig alltid.
Piska en krympling, det är skamligt.
Mäster Pierrat!
Har man själv blivit piskad tittar man gärna.
Jag har blivit det två gånger. Nu köper jag beskydd från adeln.
De heliga traditionernas väktare.
De köper beskydd av kungen och säljer det vidare.
Efter kriget, kom ihåg att det varade i 100 år...
Vi bad om hederligt arbete och blev piskade för tiggeri.
"De sa inte: Arbeta eller svält." "De sa: Svält, arbete får ni inte"
-Som jag har svultit... -Jag organiserade tiggarnas gille.
-Där jag är medlem nummer 7 419. -Adeln är skickligare tjuvar.
Vi står för en ynkligt liten del av plundrandet.
-Det tror jag är till vår fördel. -Vi ska avslöja sanningen.
Nu måste vi stoppa misshandeln av det där stackars kräket.
-Det kan bara Frollo göra. -Är inte han ärkebiskopens bror?
29...30...
-Äsch, han har inte fällt en tår! -Det gör aldrig de besatta.
Det är pryglarens fel. Annat är det med vår pryglare.
-Skulle ni ha en bättre pryglare? -Ja.
-Finns det inget vi kan göra? -Jag önskar att jag hade den makten.
-Quasimodo är ju en del av kyrkan. -Där ute måste han lyda lagarna.
Om straffet är orättvist kommer en höre makt att hämnas honom.
49...50.
Fången stannar ytterligare en timma.
Justitiepalatsets källare svämmar över av fångar.
Inte bara av tjuvar och mördare, utan också av kättare och fritänkare.
-Vi måste bygga fler fängelser. -Nej, vi måste avrätta fler fångar.
-Nå? -Quasimodo är redan dömd.
-Var är han? -Vid skampålen.
Vatten!
-Såg du? -Jag trodde han höll av Quasimodo.
Lita aldrig på en man med tunna läppar.
-Esmeralda! Var har du hållit hus? -Hos mitt folk.
Jag ville berätta att kungen lovat hjälpa oss.
Vatten!
Där har du ditt vatten!
Jag kunde inget göra, Claude. Han dömdes innan jag fick veta nåt.
Varför tror du att han följde efter flickan?
Han har aldrig gjort nåt liknande.
Han skulle inte dra vanära över oss, såvida ingen tvingade honom.
Jag vet att du är besviken, men vi måste ha tålamod.
Timmen är till ända. Släpp honom.
Hon gav mig vatten.
"Är vi inte alla Guds skapelser placerade i universums mitt-
-för att härska över jorden som Gud härskar i himlen?"
"Det är dags att vi börjar respektera våra medmänniskor."
"Först då kommer vårt öde att beseglas."
Jag förstår Frollos fruktan. Tänk om alla läste det.
-Tryckpressen är en bra uppfinning. -Ja, det här är en hoppfull tid.
Aj! Du borde ha blivit tortyrmästare.
Jag hade inte behövt gnida så hårt om ers höghet badade oftare.
-Hur ofta då? -Två gånger om året. Minst.
Gör det att jag lever längre? Bra, jag tänker leva i hundra år.
Längre, om elixiret håller måttet.
Vad är det? Varför ringer klockorna nu?
Vad har det tagit åt puckelryggen?
Det är Quasimodo.
-Han blir tokigare för var dag. -Han har verkligen förändrats.
Han har inte varit sig lik sen zigenerskan gav honom vatten.
-Han kanske är kär. -Har blyet smält än?
-Vem är hon? -Zigenarflickan. Hon ska dansa här.
-Vad gör du, Gringoire? -Världen är så vacker upp och ner.
-Var förståndig nu! -Jag är alldeles för förståndig.
-Kom ihåg varför du är här. -För att förströ vår uttråkade adel.
-Är du klar? -Ja.
Kom, Bimbo! - Glöm inte stickrepliken, Esmeralda.
Vad har jag gjort? Varför följer ni efter mig?
Vad du har gjort?
Du har väckt nåt inom mig som borde ha fått fortsätta slumra.
Min tillvaro var lugn tills du kom in i mitt liv.
Sen dess har jag tacklat av. Jag kan inte göra mig fri från dig.
I varje bok jag läser ser jag ditt ansikte.
I varje ljud hör jag din röst eller tonen från din tamburin.
Jag har rannsakat mitt samvete, men bara blivit än mer förvirrad.
-De väntar på min dans. -De får inte se dig dansa.
-Ni bryter min handled! -Det var inte meningen.
Kom. Jag står inte ut med tanken på alla karlar som ser dig dansa.
Jag vill ha dig för mig själv.
Går inte det, är det slut med mig...
...och dig.
Och nu, mina damer och herrar...
Egyptens blomma! Det dansande undret!
***
Det här är inte alls Esmeralda.
Det här är Aristoteles, den store matematikern.
Den kan berätta hur mycket var och en av er har i börsen.
Är det inte den där zigenarflickan?
Kom, så dansar vi...!
Det här är inte vår fest, Bimbo. - Kom, Aristoteles.
Vem är du? Var kommer du ifrån?
Ut med språket. Jag är van att bli åtlydd.
Jag pratar som om jag aldrig hade sett en flicka förut.
-Varför gör jag det? -Därför att du älskar mig.
-För alltid? -Det är lång tid.
Du glömmer att jag är en krigare.
Jag är beredd att dö för dig i dag. I morgon...
Kärleken är bara en del av mitt liv. En mycket kär del, det medger jag.
För mig är den allt. Hela mitt liv.
Det är nån här!
-Vad är det? -Var inte rädd.
Febus...nu förstår jag-
-varför Luna vakar om nätterna.
Jag välkomnar Febus ljus. Febus - dagens konung.
-Esmeralda... -Säg att du älskar mig.
-Älskar du mig över allt annat? -Jag kan inte göra mer än älska dig.
Så du älskar mig bara ikväll? Vi ger oss i väg. Det är nån här.
-Jag är rädd! -Vi stannar här.
Mord! Mord...!
Kapten Febus har blivit mördad!
Det var zigenarflickan. Där är kniven. Grip henne!
Varför stoppar ni honom inte?
Omöjligt, han vägrar ta reson! Han har blivit galen!
-Vi har försökt med allt. -Hämta hjälp.
Han väcker hela Paris.
-Jag har letat efter dig, Claude. -Det är skönt att ha dig här.
Vi fick inte stopp på Quasimodo. Var har du hållit hus?
Vi går till mitt rum. Jag har en överraskning åt dig.
Jag vill att du lyssnar på en ny italiensk kompositör...
-Vad är det? -Tar du emot en mördare?
-Vad menar du? -Jag har mördat en man...
...av kärlek till en kvinna som förtrollat mig.
Hon är fällan Satan gillrat för mig.
Du är en Guds tjänare. Du måste hjälpa mig.
Säg något, Claude.
Den som dräper en man skall själv dö.
"Gud säger också: Jag skall visa dig en plats dit han kan fly."
Jag kan inte hjälpa en mördare.
Då måste hon dö...zigenarflickan som gjorde mig till mördare.
-Hon är inte skyldig. -Jo, hon förtrollade mig och ska dö.
För ditt brott? Det kan du väl ändå inte mena?
Jo, en gång förtrollades Bruno de Furenzie av en trollkvinna.
Han lät bränna henne och räddades. Flickans död ska bli min frälsning.
Ditt samvete förbjuder dig att begå ännu ett brott.
Jag är beredd att göra vad som helst för att bli fri från henne.
Min plikt är att hjälpa flickan, inte dig.
-Du är ändå min bror. -Inte nu längre.
-Vem är det? -Gringoire.
-Du tror väl inte att det var jag? -Det vet jag att det inte var.
Hur mår Aristoteles? Jag har ett kålhuvud åt honom.
Dina händer är skalla. Du är väl inte rädd?
Inte nu längre. Åh, varför kom jag till Paris?
Gråt inte.
Jag kom hit för att beveka kungen att ge mitt folk en fristad.
Men mitt hjärta förrådde mig. För det förtjänar jag att dö.
Inte då, jag ska få dig fri.
-Se efter mitt folk när jag är borta. -Säg inte så.
Gringoire...förlåt mig, även om det är för sent.
-För vad då? -För det med kapten Febus.
Han älskade mig inte. Jag har varit dåraktig.
Är du inte arg på mig? Tack, Gringoire.
Det kommer nån. Jag måste försöka få dig fri.
-Vad är det? -Tyst, jag hör nån.
Det verkar komma där ifrån... Titta, det är Quasimodo.
Hur ska vi kunna rädda henne...?
-Här är uppropet! -Vi trycker det genast.
"-Till Paris invånare..." -Lugn.
-När är de första 100 klara? -I morgon.
-Men vem ska distribuera dem? -Folket i Mirakelgården.
"Varje dag försvinner oskyldiga." "De hängs och begravs levande."
Vi har order att förstöra den här helvetesmaskinen!
Ni kan förstöra maskinen, men inte tanken.
I dag är det en oskyldig zigenerska, i morgon kan det vara er tur.
Låt oss överklaga hos kungen...!
Om ni inte hörsammar ordningen i domstolen låter jag fängsla er.
Stäng dörren.
Tyst i salen!
Visa upp beviset. Tillhör den här dolken zigenerskan?
Ja.
-Det var med den Febus mördades. -Han var ju mycket starkare än hon.
Det är uppenbart att hon försvarade sig mot den verklige mördaren.
Ni vet att hon är oskyldig. Det har vittnena bevisat.
Tyst i salen!
-Det är dags att vi torterar slynan. -Inte än. För in den andre fången.
Tystnad!
Det bevisar häxkonsterna.
Jag protesterar. Ingen ska behöva dömas av skrock och fördomar.
-För ut vittnet. -Döms hon efter getens beteende?
Domaren borde lära sig getternas språk!
Förnekar du att Satan är din herre?
Förnekar du att du skickats hit för att vinna själar till helvetet?
Jag är oskyldig.
Visa vad hon har att vänta om hon vägrar att erkänna.
Det var inte hon!
Det var jag som gjorde det.
Tyst i salen!
-Erkänner du? -Jag är oskyldig.
-Nu är det bara tortyr som återstår. -Då så, rätten drar sig tillbaka.
-Hon är oskyldig. -Hon erkänner säkert under tortyr.
Det gör alla.
Är doktorn här? Sätt igång.
Ha förbarmande...
Herr ordförande. Kungen väntar i rättssalen.
Nej, vi väntar här.
Ärkebiskopen gör livet surt för mig med sina överklaganden.
Då blir han nöjd nu.
Tystnad!
-Fången har erkänt. -Låt oss höra er åsikt.
-Vad säger han? -Han yrkar på dödsstraff.
Då röstar vi.
Vänta!
Vad är det här?
Blod?
-Erkände du under tortyr? -Ja.
Men...jag är oskyldig.
De säger att du är skyldig. Jag ska ta reda på sanningen.
Befria henne. - Följ med mig.
Låt henne genomgå ett prov.
Är det här dolken hon höll i handen?
Det här är min dolk.
Om du rör vid din döms du skyldig, om du rör vid min är du oskyldig.
Bind för ögonen på henne.
Välj.
Domen gick emot dig. Jag beklagar.
Du ska föras till Notre-Dame, för att sättas vid skampålen.
Därefter ska du hängas tillsammans med din medbrottsling - geten.
Ni har varit god.
Jag knäböjer inför er... med rent samvete.
Jag tillåter inte att en oskyldig flicka förnedras på helig mark.
-Då hänger vi henne direkt. -Du skulle bara våga.
Hon är en häxa och måste dö. För bort henne!
Kyrkofrid!
Kyrkofrid...!
-Kyrkofriden räddar henne! -Hon är en mörderska och måste dö.
Kungen måste upphäva kyrkofriden.
-Jag måste få träffa min hustru! -Inte nu.
-Men Quasimodo... -Han gör henne inte illa.
Hon är trygg hos Quasimodo.
Ät, ät...
Jag ska gå nu, så att du slipper se mitt fula ansikte medan du äter.
Kom tillbaka.
Du ropade på mig... Jag är döv, förstår du.
Man skulle kunna tro att jag redan har alla fel som finns.
Men jag är faktiskt döv också. Det är fruktansvärt.
Det är först nu jag förstår...
...hur ful jag är...!
Det är för att du är så vacker.
Jag är varken människa eller djur.
Jag är lika formlös som gubben i månen!
Jag är visserligen döv...
...men du kan prata med mig med tecken.
Varför räddade du mig?
Du undrar varför jag räddade dig.
Jag försökte röva bort dig.
Nästa dag gav du mig vatten...
...och lite medlidande.
Hör på.
Du får aldrig lämna kyrkan!
Om du gör det kommer de att hänga dig.
Och det skulle ta livet av mig.
Det är bra i kyrkan. Den är mycket hög.
Kom och titta.
Människor...små människor.
Men där uppe...
Vänner! Där uppe är mina älsklingar.
Jaqueline! Gabrielle! Guilliaume!
Stora Marie.
Det var hon som gjorde mig döv.
Jag kan höra mina vänner. Ska jag spela på dem för dig?
Jag är stolt över att vara den förste som skriver på.
En imbecill puckelrygg tar lagen i egna händer och kungen samtycker!
Vi låter oss inte styras av pöbeln. Kyrkan kan inte upphäva våra beslut.
När kungen ser vilka som skrivit under gör han slut på kyrkofriden.
Frollo...
Det är din tur att skriva under. Nu måste kungen ta vårt parti.
Flickan måste hängas. Den här domen beseglar hennes öde.
Jag har något att säga.
-Vad är det, mitt barn? -Gringoire...
Varenda karl i Mirakelgården är redo att slåss för Esmeralda.
Det här nya vapnet ska rädda henne. De får inte ta ifrån oss kyrkofriden.
Vänta. Jag måste skriva klart uppropet till kungen och folket.
-Tryckaren väntar. -Jag vet ett bättre sätt - våld!
-Jag tror inte på våld. -Du är en drömmare.
Vill du rädda Esmeralda eller inte?
-Stå inte där och käbbla. Gör något! -Vänta.
På att de ska hänga Esmeralda? Min armé av brottslingar är redo.
Vi måste vänta, Clopin. På effekten av pamfletten.
-Du glömmer adelns makt. -Kungen kommer också att läsa den.
Han kunde inte rädda tryckpressen. Vi ger oss iväg! Gör er klara.
Ni säger att den här pamfletten delas ut över hela Paris.
-Över hela landet, sire. -Hantverkarna börjar vakna.
-Resultatet av tryckpressen... -Fortsätt att läsa.
"Folket litar på kungen."
"Så länge domstolarna använder tortyr i stället för sunt förnuft-
-kommer han inte att upphäva kyrkofriden i Notre-Dame."
Det är ett utfall mot dig, Frollo.
Vad är det?
Varför samlas de där ute?
-Olivier? Vad är det som händer? -Folket fruktar adelns inflytande.
De vill försäkra sig om att ni inte upphäver kyrkofriden.
-Vad betyder allt det här? -Det är pamfletten, sire.
Jag förstår...
Skalden är klipskare än jag trodde.
Det här nya sättet att överklaga genom en tryckt vädjan-
-skapar en opinion som till och med har inflytande över kungar.
Oförskämt...men jag gillar det.
Det är annorlunda.
-Folkopinion är farlig. -För vem då?
-Ärkebiskopen är här, ers höghet. -Visa honom in.
Kyrkofriden är i fara...
-Har ni läst det här? -Ja, folket är i uppror.
Bra! Lägg krokben för de falska adelsmän som försöker vara kungar.
Häng och plundra dem. Framåt, mitt folk.
-De förstör Notre-Dame. -Vad menar ni?
Tusentals tiggare stormar Notre-Dame.
Det tänker jag inte tåla! Allt i hop är ditt fel.
Om du inte lagt dig i, hade flickan varit hängd, allt skulle varit bra.
-Men flickan är ju oskyldig. -Domslutet gick emot henne.
-Likväl är hon oskyldig. -Då måste du känna till mördaren.
Vem är det? Ut med språket.
-Ers höghet... -Vem är det du skyddar?
Jag väntar på att min bror ska tala.
Är det här en sak mellan er två? Vem är det?
-Är det puckelryggen? -Nej.
Nå, vem är det då?
-Vem är mördaren? -Jag.
Och jag skulle göra det igen.
-Jag förstår inte... -Han är förälskad i zigenarflickan.
-Han dömde henne till döden! -För att hon inte älskar honom.
Frollo - en mördare...
Olivier! - Vem är ni? Så det var ni som skrev pamfletten.
Arrestera Frollo. Skynda på! - Kom in.
Jag, Clopin - tiggarnas konung-
-uppmanar dig, Paris' ärkebiskop, att lämna från dig zigenarflickan.
Vi har kommit för att rädda henne från galgen.
Öppna portarna, annars bryter vi oss in...!
-Vilka är ni? -Hantverkare och Parismedborgare.
Vi tänker försvara kyrkofriden. Ingen ska bryta mot den.
Inte ens adeln? Jag tror er inte.
Anfall!
Folket har kommit för att hänga dig. Men jag ska hålla dem borta.
Här är du trygg. Jag låter dem inte komma in.
Om du är rädd så är det bara att dra i repet.
Jag kan höra klockan.
Ynkryggar!
Vi kan nte låta adeln hänga henne. Hon är en av oss!
Är ni rädda för en liten träflisa? Var har ni ert mod?
Vi måste rädda henne.
Kämpa! Smit inte iväg som en skock skrämda råttor.
Det finns ingen demon där uppe. Det är bara ringaren Quasimodo.
Vi borde tacka honom för murbräckan. Nu sätter vi igång!
Hugg i!
Hugg i...
Parisare...!
Hon är fri, vi vann! Kungen har benådat henne.
Skingra er och gå hem i frid.
Flickan är benådad och hennes folk är fritt att slå sig ner i Frankrike.
-Vi vann! -Gringoire!
Clopin...
Varför väntade du inte? Jag sa ju att jag kunde rädda henne utan våld.
Jag trodde att det bara var en skalds dröm.
Tacka inte mig, tacka Quasimodo.
Och Gringoire, vars tryckta papper befriade dig.
Varför är inte jag gjord av sten, som du?